Uploaded by Sylvesteri
LAPSUUDEN LOPPU
Kattokaa miten hieno sammakko!
Mistä löysit sen? - Joelta. Se istui tukilla.
Tosi iso. Oikea kunkku.
Istutaan. - Se on varmaan painava.
Onko se mennyt vielä ohi? - Ei.
Mahtava nahka.
Se tulee ihan kohta, vauhtia! - Mun vuoro puhaltaa.
Eikä ole! - Onhan!
Hiljaa! Kellä se ruoko on?
Mitä mä saan tehdä? - Saat pidellä sammakkoa.
En halua vaan kattoa!
Ole hiljaa, Eben. - Kattominen on tylsää.
Eben, katot nyt vaan.
Äkkiä, se tulee!
Älkää pudottako sitä.
Mennään.
Äiti sanoo, että se on ilkeää. Sammakoiden räjäyttely.
Miksi? - On synti tappaa juttuja.
Sehän on vaan sammakko. - Se on silti väärin, koska se kuolee.
Meidän äiti on taivaassa. - Eikä ole, se on arkussa.
Väärin. Se on taivaan enkeli. - Mikä on enkeli?
Vauva, jolla on siivet.
Enkeli kuolee aina, kun saat äidin itkemään.
Mä saan usein äidin itkemään. Joskus vain katson sitä ja se itkee.
Ne, jotka ei räpytä silmiään, muuttuu enkeleiksi.
Väärin, Eben. Sun äiti on arkussa matojen syötävänä. - Eihän!
Aiotko itkeä? - En.
Miksi sun silmät on sitten märät? - Itkupilli, itkupilli!
Itkupilli, itkupilli!
Kuuraan koko päivän, mutta haistan sen silti.
Bensan ja öljyn!
Henki haisee siltä, iho haisee siltä. Lakanat, kun menen nukkumaan.
Naapurit haistavat sen kun käyvät, vaikka eiväthän ne käy.
Haistelevat oikein. Kuuraan koko päivän hajua pois, -
mutta kun tulet kotiin, joudun aloittamaan alusta.
Mikään pesuaine ei riitä hävittämään löyhkääsi, Luke Dove.
Sylkesikin maistuu siltä. Olet kävelevä aikapommi.
Joku päivä istut auringossa ja räjähdät, pam!
Palat karstaksi koko ukko.
Asioiden pitää muuttua, kun Cameron palaa.
Kuulitteko? Hän ei halua herätä bensan ja öljyn hajuun.
Ei Cameron. Hän on tottunut nätteihin saariin.
Nättiin mereen ja hiekkaan.
Kaikkeen nättiin. Niillä saarilla on kookospähkinöitäkin.
Eikä autoa lähimaillakaan. Kanootteja vain.
Toisin kuin tässä murjussa.
Tuo mies hikoilee bensaa! Se uhkuu hänestä.
Asiat muuttuvat, kun Cameron palaa.
Mulla on ikävä sitä. - Tiedän. Niin minullakin.
Janottaako, poika? - Ei.
Kannattaisi juoda. Ettet muutu tomuksi.
Ihmisen pitää juoda. - Janottaako sua?
Kyllä vissiin. - Haluatko vettä?
Kyllähän tuo kelpaisi.
Mitä sä luet, isä?
Kirjaa. - Tässä. Mistä se kertoo?
Vampyyreista. - Mitä ne on?
Ilkeitä tyyppejä. Purevat kaulasta ja juovat veresi.
Vähemmän seurallista sakkia. - Miksi ne niin tekee?
Muuten ne vanhenevat.
Ne tekevät niin pysyäkseen nuorina.
Sitten ihmiset, joiden verta he ovat juoneet, -
vanhenevat ja kuolevat.
Päivisin ne nukkuvat arkussa ja yöllä muuttuvat lepakoksi.
Jos niin haluavat.
Onko täällä päin vampyyreita? - Enpä yllättyisi.
Oletko ikinä nähnyt vampyyria? - En ole.
Mutta enpä ole etsinytkään.
Hoidapa asiakas, Seth. Tämä vampyyri kouristelee juuri.
Tankki täyteen. Kiitos.
Mikä on nimesi? - Seth.
Seth mikä? - Seth Dove.
Minkä ikäinen olet? - Melkein yhdeksän.
Onko tuo isäsi? - On.
Näyttää linnunpelätiltä. Oletko linnunpelätin poika? - En.
Toivoin, että olisit.
Näemme vielä. Pitäisitkö siitä? - Joo.
Olehan kiltisti, Seth Dove.
Seth!
Oletko taas räjäytellyt sammakoita? - En.
Kuulin muuta. - Se valehteli!
Kuka? - Se englantilainen!
Näen lävitsesi aina tallille asti. Mene heti pyytämään anteeksi.
Mutta äiti! - Ala mennä!
Tule sisään. En minä pure.
Istu.
Viis sammakoista.
Pukuani minä murehdin.
Tein paljon pahempia juttuja sinun iässäsi.
Me sidoimme papatteja kissojen häntiin ja sytytimme ne palamaan.
Oletteko te tehneet niin?
Kokeilisit. Kissoihin tulee liikettä.
Ne ihan säntäsivät kadulle, persukset mustiksi palaneina.
Kerran laitoimme äidin kanarialinnun uuniin.
Se poksahti. Räjähti. Ihan niin kuin se sammakko.
Mieheni suku eli valaanmetsästyksellä -
ennen kuin he ryhtyivät maanviljelijöiksi.
Pidätkö siitä? Ota se.
Kuka tuo on? - Mieheni.
Hänen nimensä oli Adam. Tapasimme Lontoossa.
Nain hänet ja tulin tänne.
Olimme onnellisia yhden viikon.
Eräänä päivänä menin latoon, ja siellä hän oli.
Hänen kasvonsa olivat tulipunaiset.
Kieli oli sininen ja silmät pullistuivat päästä.
Hän oli hirttänyt itsensä.
Hän oli hyvin kaunis. Hänen silmänsä olivat...
Hänen hiuksensa. Hänen ihonsa.
Voi hänen ihoaan...
Hän piti minua sylissään ja lauloi minulle.
Mä päivänsäteen -
näin kerran pienen...
Se kävi suoraan mun sydämeen...
Nyt elämässäni ei ole enää aurinkoa.
Vihaan aurinkoa.
Joskus kauheita asioita tapahtuu aivan luonnostaan.
Näytät erilaiselta.
No... Totta.
Hän kai nuorensi minua. Ilman häntä vanhenen hetki hetkeltä.
Murenen pala kerrallaan.
Aamuisin puolet minusta jää sänkyyn.
En pysty enää katsomaan itseäni peilistä.
Kuinka vanha luulet minun olevan?
50. - 50?
Mikä kohteliaisuus. Ei, olen vanhempi.
Olen kaksi sataa vuotta vanha.
Etkö näe ryppyjäni ja harmaita hiuksiani? Katso.
Joo.
Näetkö?
Tule istumaan viereeni.
Tule vain.
Tiedätkö mikä tämä on? - En.
Yksi Adamini hampaista.
Entä mitä tässä on? - Hiuksia.
Niin, mieheni hiuksia.
Nämä ovat hänen lukulasinsa.
Tämä on hänen kampansa.
Tässä on kaikki, mitä hänestä on jäljellä. Pelkkää pikkutavaraa.
Sitä rakastuu, ja melkein saman tien rakastettu kuolee -
eikä jäljelle jää mitään. Ei yhtään mitään.
Vain muutama muisto ja talo, jossa hän varttui.
Vain unia, rapistumista ja laatikko.
Laatikko hänen lapsuudestaan, ajalta, johon itse ei edes liity.
Bay Rum.
Tämä... Tämä on hänen tuoksunsa.
Tältä hän tuoksui.
Tältä.
Tämä on hänen tuoksunsa. Hänen tuoksunsa!
Voi rakkaani, rakkaani!
Haista kuollutta rakastani!
Vampyyri. Hän on vampyyri.
Valmista.
Olet hereillä. - Vähäsen.
Pitäisi jo nukkua.
Ei, äiti. - Mikä nyt on?
Ei mikään.
Olehan iso poika ja nuku. Vai haluatko vettä? - En.
Sitten valo sammuu.
Vettä!
Juot sen loppuun.
Se ei loppunut vielä. - Mä halkean, pitää päästä vessaan!
Ei ennen kuin juot sen loppuun. Anna mennä.
Mä oksennan! - Sitten oksennat. Jatka.
En pysty ihan oikeasti! - Loppuun asti vaan.
Äiti! - Juo! Juo!
Juot niin kauan että mahasi halkeaa!
Juot kaiken, vaikka siihen menisi koko yö!
Juot kaiken!
Haistan isäsi.
Jumala vei hänet, koska olen paha. Ihan niin kuin vei Rachelini.
Vei kenet, Joshua? - Olen syntinen.
Juon ja minulla on pahoja ajatuksia. - Kertoisiko joku, mistä on kyse?
Eben on kadonnut. - Nyt tarvitaan sheriffiä.
Pitäisi soittaa sheriffi Tickerille.
Ei tähän vielä sheriffiä tarvita. - Ei. Niin minäkin sanoin.
Kun ei vielä tiedetä, onko jotain tapahtunut.
Ei tietenkään.
Koska näit Ebenin viimeksi? - Aamulla.
Missä erositte? - Onko Jumala vienyt hänet?
Tulivatko enkelit poimimaan hänet mukaansa?
Sanoiko Herra, että isänsä on syntinen eikä ansaitse onnea? - Ei.
Minne hän oli menossa? - Pitää päästä vessaan!
Se on vampyyri ja juo verta nuortuakseen.
Se pelkää katsoa peiliin, koska ei näe enää kuvaansa -
ja vihaa auringonvaloa.
Se pitää miestään mustassa rasiassa ja miehen hikeä pullossa.
Mistä tiedät? - Se kertoi itse. Se on 200 vuotta vanha.
Tappoiko se Ebenin? - Ehkä.
Mutta miksi? - Veren takia, tyhmä.
Verenkö? - Jos se ei saa verta, se hajoaa.
Se sanoi, että sen nahka jää sänkyyn, kun se nousee aamulla.
Tule. - Miksi?
Tule nyt vaan.
Auta mua.
Mitä sä etsit? - Arkkua.
Arkkua? - Se on täällä jossain. Mies nukkuu siinä.
Mennään sen huoneeseen. - Pitäiskö?
Äkkiä!
Kato miten hieno simpukka! - Tosi iso.
Niin on.
Mä tiedän: rikotaan se! - Joo!
Murskataan, revitään, hajotetaan, rikotaan!
Revitään ja rikotaan kaikki!
Se tuli kotiin!
Hei, isä.
Janottaako? - Ei.
Oletko juossut? - Vähän.
Muutut tomuksi. Ihmisen pitää juoda.
Onko sulla jano? - Vähän.
Eben?
Käydäänpä se läpi vielä kerran. - Montako kertaa sitä jankataan?
Hän kertoi kaiken, minkä tietää. - Enköhän minä päätä siitä.
Jollei ole jotain syytä, miksen saisi kysellä? - Syytä?
Miksi minulla olisi jokin syy? - Juttelin sheriffi Tickerin kanssa.
Sheriffi Tickerin? - Tunnetteko hänet?
Tunnenhan minä. - Hän ainakin tuntee miehenne.
Todella hyvin. Hänellä oli paljon kerrottavaa miehestänne.
Mene yläkertaan, Seth. Tottele!
Mitä sheriffi on kertonut? - Tiedätte sen varsin hyvin.
Siitähän on Herran tähden vuosia. Taasko se vedetään esiin?
Ehkä niin on pakko tehdä.
Ole hiljaa siinä! Pahennat vain asiaa.
Hän jopa itkee kuin nainen. - Ette kutsu...
Sylikkäin, sheriffi sanoi. Ladossa.
Suuteli sitä poikaa. - Ei hän ollut poika, vaan jo 17.
Siitä on vuosia... - Sheriffiä oikein kuvotti.
Kaksi miestä suutelemassa.
Siksikö kiirehditte vihille? Suojellaksenne häntä?
Kysykää sheriffiltä. Hän tuntuu tietävän kaiken muunkin.
Niin tietääkin. Hän tietää kaiken.
Sitä mitä hän ei tiedä, hän epäilee.
Tällä kertaa ette pääse niin vähällä.
Ei...
En satuttaisi... En voisi...
Pidättäisin teidät heti, jos voisin. - Hän ei ole tehnyt mitään!
Siitähän emme voi olla varmoja.
Sheriffin mielestä suutelemisesta on lyhyt askel tappamiseen.
Näkemiin. Mukavaa illallista.
Ole hiljaa!
Ole hiljaa, perhana!
Kaikki ne juorut!
En kestä sitä enää!
Kuulitko, en kestä sitä enää!
En suostu!
En suostu.
En suostu siihen enää.
En sinun takiasi.
Takaisin siitä, Luke Dove!
Isä! - Poika?
Pelkuri!
Mulla oli ikävä sua.
Näytät vanhemmalta. - Sä näytät vanhalta.
Näytänkö? - Tosi vanhalta.
Olisitpa nähnyt sen, Cam. Se räjähti, pum vaan.
Iho näytti ihan kummalta.
Älä ajattele sitä, jookos? - Näen unta siitä.
Luoja että täällä on rumaa.
Mitä sinä lipulla? - Se on sinulle.
En halua sitä. - Etkö sä ole sankari?
En.
Jösses. Onko tämä paikka pienentynyt? - Ei.
Haisee edelleen bensalle. - Mä en haista sitä.
Koska haiset itsekin siltä.
Mistä tämä ilmestyi? - Ei mistään. Tule.
Onko nälkä, Cam? - Ei.
Kaipaatko niitä? Niitä nättejä saaria?
Ehkä.
Menetkö takaisin? - En, taidan jäädä.
Lopullisestiko? - Ehkä on pakko.
Miksi? - Pitää huolehtia sinusta, pölkkypää.
Ei minusta tarvitse huolehtia.
Ai? Haluat siis minun lähtevän?
Hei, äiti.
Mitä nyt? Mitä sinä haluat?
Pois tieltä. Käyttäydy kunnolla. - No anteeksi, jeesus!
Pitää siivota, isäsi tulee pian. - Isä on kuollut!
Kuollut ja kuopattu.
Isä luki aina. Pelkkiä roskakirjoja.
Ei puhunut minulle sanaakaan, kun olin pieni.
Istui vain tuolillaan ja vanheni.
Hän ei kestänyt nähdä verta.
Äiti joutui aina tappamaan kanat.
Tässä.
Sinulla ei ollut mitään mahdollisuutta.
Olisit häipynyt vuosia sitten.
Ennen kuin hän vei sinusta voimat.
Hän halusi olla mehiläistenhoitaja.
Huoltoasema oli äidin ajatus.
Viikset jatkavat kasvamista, kun on kuollut.
Kaikki muu loppuu, mutta karvaa kasvaa yhä.
Karva ei kuole koskaan. Se vain jatkaa kasvamistaan.
Kuulin, että olet palannut, Cameron. - Olosuhteet pakottivat, sheriffi.
Olen ollut sheriffi yli 30 vuotta, -
mutta tällaisiin olosuhteisiin en ole ikinä törmännyt.
Minua pysäytellään ja kysellään, mistä oikein on kysymys.
Minun on pakko vastata, että en oikeastaan tiedä.
Mutta se on varma, että kaikki alkoi suudelmasta.
Isästänne.
Jututtaisin nuorta Sethiä, jos sopii?
Totta kai.
Se oli näykkijäkilpikonna.
Sian kokoinen ja häijy pentele.
Vei minulta käden. Voitko kuvitella?
Pari vuotta myöhemmin koira melkein puri korvan pois.
Sitten ampiainen pisti silmän sokeaksi.
30 vuotta sheriffinä, mutta vastustajina vain ilkeitä eläimiä.
Nyt onkin ihan uudenlainen elukka kuvioissa.
Sellainen, jota en ole ennen nähnyt.
Sellainen elukka, joka tekee kaikenlaista lapsille.
Jonka rinnalla nälkäinen kalani näyttää enkeliltä.
Ainoa ongelma on, -
etten tiedä, onko se hirviö vielä vapaalla jalalla.
Vai syvällä maan alla.
Voi olla, että isäsi meni hautaan salaisuuksia mukanaan.
Isäsi...
Kosketteliko hän koskaan sinua? - Joo.
Mistä paikasta oli kyse? - Keittiöstä.
Ei, en tarkoita sitä.
Oliko kyse tietyistä paikoista? - Ai muista kuin keittiöstä?
Ei... Paikoista kehossasi.
Niin kuin mistä?
Niin kuin intiimialueista.
Intiimi? - Niin.
Niin kuin tästä kohtaa.
Ei isä juurikaan kosketellut.
Palaahan veljesi luo ja käske hänen pitää huolta sinusta.
Hänen kanssaan olet turvassa.
Otan osaa isäsi johdosta.
Näin tulen kajon ikkunastani. Ihmettelin, mitä se oli.
Se näytti kauniilta.
Niin varmaan.
Olipa se tyhmästi sanottu.
Anteeksi, Cameron.
Sanoisitko sen uudestaan?
Nimeni?
Cameron.
Kuulostaa hyvältä.
Tuolla korostuksellasi.
Se saa kaiken kuulostamaan paremmalta.
No...
Entä sinun nimesi? Sanoisitko senkin ääneen?
Dolphin Blue.
Mitä enkelille tapahtui?
Aika.
Jopa enkelit menettävät ajan mittaan siipensä.
Cam! - Siinähän hän on.
Pikku tuholaiseni. - Mikä?
Seth tietää, mitä tarkoitan.
Tule, Cam. - Mene kotiin odottamaan.
Häivy! - Älä puhu hänelle!
Ala vetää!
Nyt kyllä saat köniisi.
Äiti sanoo, että teidän isä oli pervo.
Mikä se on? - Sellainen, joka tykkää lapsista.
Sitten meidän isä ei ollut sellainen. - Ei ole meidän isäkään.
Mun veli tuli kotiin. - Äiti kertoi.
Se tapasi sen naisen. - Vampyyrinko?
Puriko se sitä kaulasta? - En tiedä.
Haluaiskohan se? - Varmaan.
Mitä aiot tehdä? - En tiedä, pakko tehdä jotain.
Rakastatko sä veljeäsi? - Enemmän kuin mitään muuta.
Enemmän kuin mitään muuta.
Mikä täällä haisee? - En tiedä.
Kato, Kim! Taisin löytää jotain.
Näyttää munalta.
Se haisee kalalta.
Arvaa mitä luulen. - No?
Me taidettiin löytää enkeli. - Enkeli?
Joo, ja arvaa mitä. - Mitä?
Se voi olla Eben. - Eben? Miksi Eben on enkeli?
Sanoin äidille, että kaipaan Cameronia ja sain sen itkemään.
Siksi Eben on enkeli. - Kuka niin sanoo?
Niin se vaan on.
Se näyttää Ebeniltä, mutta eikö enkelin pitäis olla taivaassa?
Se murhattiin. Murhatut enkelit ei pääse taivaaseen.
Niiden siivet revitään ja ne heitetään takaisin.
Kuka niin sanoo? - Niin se vaan on, Kim.
Näetkö, tuossa? Siinä sen siivet oli.
Eben parka.
Minne sä menet? - Kotiin.
Et sä saa sitä enkeliä!
Se kuuluu mulle, se oli mun kaveri! - Ja mun!
Enemmän mun. - Itketit sitä.
Niin sinäkin! - Minä löysin tämän!
Näin sen ensin! - Kaivoin sen esiin!
Minä kävelin tänne päin!
Minä pidän enkelin.
Mitä me tehdään, Eben? Se nainen tapasi nyt veljeni.
Se tappaa Camin. Imee sen veren ja tappaa.
Ihan niin kuin tappoi sinutkin.
Mitä? Teki mitä?
Puri kaulaasi. Tiedän, Eben.
Sellaisia vampyyrit ovat.
Mutta tarkkailen sitä, älä pelkää.
Tarkkailen ihan kaikkea. - Seth? Oletko täällä?
Nyt ihan hiljaa.
Palaan kohta, Eben.
Hei.
Mitä sheriffi halusi? - Ei mitään.
Juttelitte aika pitkään siihen nähden.
Kaikki hyvin? - Kyllä kai.
Anteeksi, että tönäisin sinua.
Mutta joskus... seuraasi ei kaivata.
Haluatko nähdä yhden jutun?
Mitäs tuosta sanot? - Mikä se on?
Vauva. - Mitä sille tapahtui?
Se asui eräässä kaupungissa Japanissa.
Sen iho muuttui hopeanhohtavaksi. Kuin peiliksi.
Siitä pystyi näkemään kuvansa. - Miksi?
Pystyi vain. - Tekikö se kipeää?
Varmaankin.
Onko se vielä hengissä?
Tunnetko sen? - En, se on vain valokuva.
Kuka sitä pitelee? - En tiedä.
Oliko sillä veljiä niin kuin mulla?
En tiedä. En tunne häntä, se on vain kuva.
Mikä sen nimi on?
En tunne häntä, en tiedä nimeä. Se on vain valokuva, tajuatko?
Täytyi sillä olla nimi.
Ja kengänkoko, mutta en tiedä sitäkään.
Se on vain kuva vauvasta.
Tykkäätkö? Voit pitää ne.
Ennen kuin kysyt, en tiedä hänenkään nimeään.
Seth, menen ulos vähäksi aikaa.
Minne sä menet? - Dolphinin luo. Jeesus...
Lontoossa oli oikeastaan kaunista sodan aikaan.
Kaikki ne äänet ja tuli... Ihmiset yhteen kyyristyneinä.
Nauroivat toistensa syliin käpertyneinä.
Taisit pitää pommeista? - Rakastin niitä.
Kaikki se melu, räjähdykset...
Minä näin kaikkein suurimmat. Montakin.
Suurimmat, mitä on olemassa. - Missä?
Tyynellämerellä. Siellä minä olin.
Näteillä saarilla, niin kuin äiti sanoo.
Mitä teit siellä? - Räjäytin niitä ilmaan.
Kokonaisia saariako?
Niin, kokonaisia saaria.
Oliko se vaarallista? - Ei oikeastaan.
Katselimme kauempaa. Meidän piti suojata silmämme.
Oli uskomattoman kirkasta.
Kirkkaampaa kuin missään.
Kuin miljoona ilotulitusta yhdellä kertaa.
Alkuasukkaat meloivat merelle kanooteillaan ja lauloivat.
Mä päivänsäteen -
näin kerran pienen...
Ja sitten satoi...
Hopeanväristä lunta. Sitä satoi laivan kannelle.
Teimme siitä lumipalloja ja leikimme lumisotaa.
Jokaisen räjähdyksen jälkeen näkyi kaloja.
Meri kuhisi kiehunutta kalaa.
Niitä saattoi kerätä ja syödä, jos halusi.
Auringonlaskut olivat...
Auringonlaskut...
Kirkkaan vaaleanpunaisia.
Kirkkaampia kuin koskaan olimme nähneet.
Voi luoja.
Cameron.
Katso minua, Cameron.
Ei!
Kim!
Tulehan tänne, senkin pikku...
Hiuksia! Camin hiuksia!
Katso, se tapahtuu. Se nainen tappaa hänet. Katso!
Kohta Cameronkin päätyy mustaan rasiaan.
Ihan niin kuin sen kuollut mies. Hiuksia, hampaita, hikeä pullossa.
Mitä minä teen, Eben, mitä? Minun on pakko kertoa hänelle.
Muuten se nainen tappaa hänet.
Murhaaja! Murhaaja!
Herää, Cam, herää!
Tule ulos!
Jeesus sentään! - Murhaaja! Murhaaja!
Mikä sinua vaivaa, Joshua? Helvetti sentään!
Haluan nähdä hänet. - Kenet?
Tappajan. - Ei täällä ole mitään tappajaa.
Tuo hänet ulos, hän on pelkuri. - Mistä hän puhuu?
Isästä vissiin. - Isä on kuollut, Josh.
Eikä ole. - Mistä sinä puhut?
Tuo piilottelee häntä. - Pötyä. Ei ruumista voi piilotella.
Olet juopotellut. Mene kotiin nyt.
Ei minulla ole kotia. Kaikki ovat poissa.
Jumala vei heidät pahojen ajatusteni takia.
Ei. Ei sinulla ole pahoja ajatuksia.
Sinulla on vain ollut huono tuuri. - Sinä et tiedä.
Ajatukseni... Ne ovat pahoja.
Näin unta, että makasin vuoheni kanssa.
Ja minä pidin siitä. - Voisit valita huonomminkin.
Vie äiti sisälle. - Missä hän on, Ruth?
Tuo hänet tänne! - Lyö sitä, Cam. Pystyt kyllä siihen.
Hän on vain humalassa. - Millaista se on, poika?
Tietää, että isäsi on tappaja? - Isä ei ole tappaja!
Herätys! Hän on kuollut. Lopeta jo.
Hän vei minun Ebenini. - Ei vienyt.
Niin kaikki sanoo. - Uskotko heitä?
En mä tiedä. Oliko isä pervo? - Mitä? Miten niin?
Ruth! Missä hän on?
Minä näytän hänelle! Imen silmät päästä!
Hän ei ansaitse nähdä!
Ei!
Avaa ovi, äiti. Mitä sinä pelkäät?
Mene katsomaan, kuka siellä on.
Saanko nähdä hänet?
Cameron. - Hei. Tule sisään.
Oletko kunnossa? - Olen.
Pikkujuttu. - Hyvä luoja...
Voi että... - Ei tämä mitään.
Pitäisikö minun? - Ei! Osaan kyllä.
Minä... Sanoivat, että se oli... Luulin...
Joshua se vain oli. Pikkujuttu.
Näytät kauniilta.
Se sattui.
Kaipasin sinua.
Mitä? Mitä?
Tuo! Tuo! - Älähän nyt, Cassie.
Kysykää tuolta!
Seth. Oletko nähnyt Kimiä? - En.
Valehtelee! - Valehteletko?
Totta kai valehtelee, näen sen. Et tiedä, koska sinulla ei ole lapsia.
Kerro totuus, poika. - Hirviö! Se piilottelee Kimiäni.
Piilotteletko häntä? - En!
Tiedätkö mitä olet täynnä, Seth Dove? Syntiä! Eikö niin?
En tiedä, rouva. - No minäpä kerron, että olet!
Sano se! Syntiä! Sano! Syntiä! Syntiä!
Syntiä. - Kovempaa!
Vielä! Vielä! Vielä! - Syntiä, syntiä!
Poikahan nauttii siitä! Ettekö te huomaa?
Hän on hirviö! - Ei, Cassie!
Mikä täällä tappaa lapsia?
Mikä tappaa lapsia?
Koko poliisivoimat tutkii juttua, mutta minä uskon, -
että isäsi on yhä täällä lapsia tappamassa.
Arvaa mitä muuta uskon.
Uskon, että varjelet salaisuuksia, ja on minun tehtäväni saada ne ulos.
Vaikka joutuisin avaamaan kallosi kuin pähkinän. Ymmärrätkö?
Toivottavasti ymmärrät, sillä aion saada sen selville.
Tavalla tai toisella kaivan sen ulos sinusta.
Katso suuhuni.
Katso. - Miksi?
Näkyykö mitään? Maistan veren.
Se johtuu ikenistäsi.
Ikenistäni? - Ne vuotaa verta.
Olen laihtunutkin. Kiristin vyötä kahdella reiällä.
Ja sulta lähtee tukka. - Tukka?
Löysin hiuksia kammastasi.
Näkyykö se? Huomaako sen katsomalla?
Ei oikeastaan.
Minähän rapistun silmissä.
Cam. Mun pitää kertoa jotain.
Cam. - Mitä? Pois takin päältä.
Cam, minä tiedän miksi vanhenet.
No miksi? - Sen naisen takia.
Kenen? - Dolphinin.
Miten niin? - Se on vampyyri.
Vai vampyyri? - Arvasin, ettet usko.
Se on vampyyri ja juo vertasi.
Etkö tajua? - Toki.
Kuuntele. Sen takia sä vanhenet ja se nuortuu.
Hullu. - Se on totta.
Uskotko oikeasti niin? - Joo.
Olet ihan sekaisin. - Se on totta, Cam!
En kuuntele enää tuota roskaa. - Cam!
Jätä minut rauhaan!
Cam! Tule takaisin!
Cam, seis! Odota!
Älä jätä minua! Et saa lähteä. - Katsopa vaan.
Et voi jättää minua äidin luo. Sanoit niin itsekin.
Ei hän niin paha enää ole.
Laittaa ruokaa, siivoaa ja pitää suunsa kiinni.
Et voi lähteä Dolphinin kanssa. Hän on vampyyri ja tappaa sinut!
Hiljaa! Kuuntelepa nyt. Rakastan häntä!
Rakastamme toisiamme! Lähden pois ja tulen onnelliseksi.
Etkä sinä voi sille mitään. Ymmärrätkö? Kuulitko?
Ole sitten hiljaa!
Se nainen sai hänet koukkuunsa. En voi tehdä mitään.
Se nainen voitti ja minä hävisin.
Se tappaa Camin, Eben.
Mitä? Sano vielä.
Kerro. Kerro.
Kerro. Kerro. Kerro...
Dolphin?
Odotatko jotain?
Kyytiä. Lähden kaupunkiin.
Minä rakastan häntä. Ihan todella.
Pidän huolta hänestä. Hän on turvassa kanssani.
Seth parka. Se on kamalaa, eikö totta?
Lapsuuden painajainen.
Ja se muuttuu vain pahemmaksi.
Jonain päivänä heräät, ja lapsuus on jäänyt taa.
Kaunis ihosi rypistyy ja kutistuu.
Menetät hiuksesi, näkösi, muistisi.
Veresi paksuuntuu.
Hampaat kellastuvat ja löystyvät.
Alat haista ja piereskellä.
Ja kaikki ystäväsi ovat kuolleet.
Kärsit nivel- ja rintakivuista ja muutut seniiliksi.
Kuset ja paskot allesi ja kuolaat.
Rukoile vain, että kun niin käy, sinulla on joku, joka rakastaa.
Niin kauan kun joku rakastaa, pysyy nuorena.
Viattomuus voi olla helvetillistä.
Kas kas, siinähän on linnunpelätin poika.
Haluatko kyydin, Seth Dove?
En, en vielä.
Minne pojat ovat matkalla? - Minne itse?
Kaupunkiin.
Menemmekö siihen suuntaan, pojat? - Joo.
Siltä näyttää. - Kiitos.
Kaunis päivä, vai mitä? - Joo.
Mitä tuijotat? - En mitään.
Ei se siltä näyttänyt.
Mene leikkimään kavereitten kanssa. - Ne on kuolleet kaikki.
Mitä sheriffin auto tuolla tekee?
Cam...
Odota, Cam!
Cam!
Odota! Pysähdy!
Tule kotiin, Cam!
Odota, pysähdy!
Ei, ei!
Uploaded by Sylvesteri